300 FYRET GENANSÆT ARBEJDERNE
FIDEL GARCÍA RUIZ HR-DIREKTØR
Jøsses! Hvad var det?
Skiderik!
Det svin!
Fidel?
Har du brug for hjælp?
Nej, bare rolig. Alt er fint.
Skiderik!
Vi brækker dine ben, dit svin!
Lad os stoppe.
- Det er bedst. - Vent.
Det kan jeg ikke.
Hvad skal det betyde?
Vent.
Pokkers.
Seriøst?
- Jeg kan ikke. - Vent lidt.
Nej.
- Pokkers. - Utroligt.
Jamen dog.
Det er okay.
Lad os forholde os i ro, træk vejret. Det er kun et spørgsmål om tid. Okay?
- Ja. - Der er ikke noget problem.
- Intet problem. - Nej.
De kommer ud!
Sluk kameraerne!
Jeg får ram på jer!
Det er klistermanden!
CHEF BOGSTAVELIG TALT KLISTRET TIL PRAKTIKANT
Prøv bare
Sådan der!
Klister, klister, klister
OMNICRONS HR-DIREKTØR FYRET PÅ STEDET
"KLISTERMANDENS" FAMILIE VANÆRET
GLOBALT HIT: REGGAETON-SANG DEDIKERET TIL "KLISTERMAND"
Jeg elsker dig Kunne ikke trække mig ud
Fanget for evigt, hvor uheldigt
Intet kan os skille Vi sidder sammen
Klister, klister, klister
Vores kroppe er forenede, altid sammen
Kontakt en præst, vi gifter os
Du er så køn, jeg kan ikke slippe
Jeg er klistermanden fra top til tå
Klister, klister, klister
Skatter, lad os klistre
Lad os klistre
Skatter
Her kommer Klistermanden Skal du have en tur i kanen?
Fare, fare
Så klistret
Hvad siger du?
En kaffe med sødemiddel og en smule fløde.
Og danskvand. Uden is, med en skive citron.
I guder. Savnet i 35 år, og jeg kommer for sent.
Bare rolig. Jeg bliver færdig her.
- Den passer ikke! - Jo, den gør.
Jeg sveder. Kom med toiletpapir.
Han hedder Fidel.
Jeg ville opkalde ham efter Bruce Springsteen...
Hvad siger man til sin søn, som man ikke har set i 35 år?
- Det ved jeg ikke. Hej? - Hej?
Og hvis jeg ikke kan lide ham?
Virginia, han vil forandre dit liv.
- Ja? - Ja.
- Ønsk mig held og lykke. - Held og lykke.
Fald ned!
Okay.
Nå, jeg smutter.
Det er det sværeste øjeblik i mit liv.
Giv mig et knus.
- Farvel, Inma. - Farvel.
Hvor skal du hen? Du har ikke fået fri.
Et familieanliggende. Eli tager over for mig.
Folk ville elske dit job.
Men jeg kan tage en hel etage på en halv vagt.
Du kan ikke undvære mig.
Hav ikke så høje tanker om dig selv.
Kaffe med sødemiddel og en smule fløde.
Og en danskvand.
Jeg er en af de 300, du fik sat på gaden.
Hvordan føles det at smadre ens liv?
Jeg måtte sende familien til landsbyen.
Nu bor jeg på et lurvet pensionat.
Forklæd dig bare, men jeg ved, hvem du er.
Jeg serverede dig kaffe hver morgen. Med sødemiddel og en smule fløde!
Beklager.
- Du er Fidel. - Ja.
Undskyld, jeg er Virginia. Din mor.
- Altså din biologiske mor. - Aha.
- Du er gennemblødt. - Det ved jeg godt.
Skal vi sætte os?
- Nej. - Hvorfor ikke?
Det var ikke en god idé at komme her.
Vi kan gå. Jeg foreslog stedet, fordi jeg arbejder her.
Du og jeg har intet med hinanden at gøre.
- Okay? - Du vil vel gerne høre hvorfor.
Faktisk ikke.
Sæt dig selv i mit sted.
Jeg var 16 år gammel. Du ved, hvordan livet er.
Jeg tænkte på dig hver dag.
Jeg har altid fortrudt at bortadoptere dig...
Har du klaret dig godt?
Hvornår indså du, at du var adopteret?
Er dine adoptivforældre søde?
- De døde i en ulykke. - Du godeste.
Gik du på universitetet?
Jeg har to universitetsgrader.
Hvor flot!
- Og en kandidat. - Og en kandidat!
Det ved jeg ikke, om jeg kunne have givet dig.
Vær nu sød... Fidel! Hør på mig!
Jeg ved det, og jeg forstår dig.
Det er også svært for mig. Vi må tale om det.
Jeg skal desværre noget vigtigt.
Sådan må det ikke være.
Sådan har det altid været.
Hvorfor ville du så se mig?
Fordi min terapeut har været efter mig i månedsvis.
Jeg skal se afvisninger i øjnene.
Jeg afviste dig ikke!
Nå, ikke?
Fidel!
Fidel, er du okay?
Tilkald en ambulance!
Han hoppede ud foran mig!
Du godeste! Hvad har du gjort?
Er du okay? Fidel!
Er du okay?
Tilkald en ambulance!
Er du okay?
Ingen is, med en skive citron.
Hvad er det, han siger?
- Lig stille. - Jeg har det fint.
- Har du? - Ja, helt fint.
Jeg har det meget bedre.
Meget, meget...
Tilkald en ambulance! Fidel!
Åh gud! Han trækker ikke vejret.
Godmorgen.
- Knægten er vågen. - Fantastisk.
Hej!
Hvordan har du det?
Fidel, min kære, hvordan har du det?
Har du sovet godt? Lad mig se.
Er du træt? Har du smerter?
Jeg er din sygeplejerske.
Din mor og jeg går til dans sammen.
Jeg hedder Belén.
- Okay? - Hvad hedder du?
Belén.
Nej.
Jeg er Belén. Du er Fidel.
Fidel hvad?
Det ved jeg ikke.
Det er okay. Hør på mig.
Hør på mig.
Du blev ramt af en bus i går.
- Jeg have vand. Meget vand. - Tørstig?
- Vent. - Drik lidt vand.
- Jeg have vand. - Her.
- Der. - Sådan der. Rigtig fint.
Han var sørme tørstig!
Har du det bedre?
Orinoco.
- Orinoco. - Ja. Hvor er Orinoco?
- I mit land, Venezuela. - Orinoco.
Han skal tisse.
Hvad fejler jeg?
- Det er okay, slap af. - Ja.
Jeg taler meget.
- Han bliver bange. Tilkald en læge. - Det er okay, Fidel.
Læg dig ned. Sådan der.
Rigtig godt. Sådan der.
Slap af.
Hvad?
Yabadaba.
- Kan du se det mørke område? - Ja.
Slaget forårsagede hjernerystelse i hjernens nerveceller.
Er det alvorligt? Klarer han den?
Bare rolig. Vi skal bare vente på, at han kommer til at fungere normalt igen.
Hvor længe tager det?
Normalt et par dage.
Hvad med hans hukommelse?
Det er et almindeligt hukommelsestab.
Den vender tilbage i glimt.
Kør ham hjem. Lad ham se sit tøj,
vis ham billeder, fortæl ham ting.
Hvilke ting?
Glade stunder fra hans liv.
Stunder fra hans liv, okay.
Du er hans mor. Du ved da alt om ham, ikke?
Havde han noget på sig, da bussen ramte? Hans pung,
- mobil... - En rygsæk.
- Som er væk.
Vi ved ikke, hvor den er.
Måske på hotellet.
Jeg har spurgt.
Verden er fuld af skiderikker.
Skiderik!
Har du hans nummer på din mobil?
- Ja da. - Vi har hans mobilnummer.
Jeg har ringet uafbrudt, ingen svarer.
Ingen svarer.
- Pas på, røvhul! - Rolig nu.
- Hvad? - Ja, farvel.
Cati siger, hun vil se, om han er meldt savnet.
Hun ringer, når hun ved noget.
- Alle tiders. - Hvad med dig?
Forstår du det her?
Vi er Mødrene, din mors venner.
Vi går til dans sammen. Kan du lide musik?
Du flipper ud.
Så er vi fremme.
Okay, ud.
Vi ses til dans.
- Tak, Uge. Vi ses snart. - Helt fint.
Skal jeg ikke gå med op?
Nej. Jeg får ham på plads.
- Okay. - Farvel.
- Ring, hvis du behøver noget. - Okay. Kom.
Denne vej.
Jo før du ved det, desto bedre.
Dit navn er Fidel. Du er 35, og du er adopteret.
Jeg er din biologiske mor,
men du kan ikke huske noget, fordi du har hukommelsestab.
Vi må prøve os frem.
Vent, dame.
- Er du min mor? - Ja.
Men jeg kender dig ikke.
Jeg blev gravid som 16-årig.
Jeg havde ingen penge, intet job, og jeg gav dig fra mig.
Jeg hørte intet,
før du ringede og sagde, du ville mødes.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Alle vil vide, hvor de kommer fra.
Og jeg kommer... herfra?
Ja.
- Jeg kan ikke lide det. - En skam.
Det lugter stærkt.
Kom ind.
Kom bare ind.
Gå nu.
- Hvor grimt. - Okay.
Hop, dans, bevæg din krop. Du skal overraske os.
Drenge, det her er jeres bror, Fidel.
Det er Maikel og Elton.
TALENTSHOWET
Hvad så?
Sprang du ud foran en bus?
Seriøst!
- Hvorfor slukkede du? - Det er nok.
- Her ligner en svinesti. - Der var et møde i morges.
Vi var på jobkontoret.
Giver I ham ikke et knus?
Gør det så!
Nej, jeg vil ikke have et.
Hvad fejler han?
Hovsa, jeg pruttede.
Hvad siger han?
Han gør i bukserne.
Ikke her. Badeværelset er der.
Røv...
- Er han retarderet? - Nej.
Han husker intet. Han er som en lille dreng.
Bliver han længe?
Et par dage, indtil hans familie henter ham.
Jeg skal til dans. Red sofaen til ham.
- Giv ham noget tøj. - Vores?
Ja. Og håndklæder.
Pas på ham, indtil jeg er tilbage.
Vi skal på Pokémon-jagt.
Gør det senere.
Der skal handles ind.
Der er hverken nachos, nuggets eller nudler.
Fint, men tag ham med. Han kan ikke være alene.
Jeg vil have byttepengene.
Fidel, skat. Vi ses senere.
Bliv hos dine brødre. Farvel.
Det... forsvinder ikke.
Det forsvinder ikke.
Det gør sådan her.
Det forsvinder... ikke.
Åh, han mener...
Glem det.
Kryds. Kryds.
Åbn.
Sådan der.
Åbn.
Godt. Op, til siden.
Okay, én gang til.
Seks, syv.
- Eli. - Ja, det skide trin.
Du gør det for sent.
Det er nemt, vi prøver igen.
Du blokerer. Slap af.
Maribel, undskyld mig. Må jeg træde fra?
- Et øjeblik. - Tak, skat.
- Gør som mig. - Okay.
Løft knæene.
- Nå? - Vi lavede razzia mod gadesælgere.
- Hvad så? - Jeg har oplysninger om dit barn.
Har du fundet hans familie?
Nej, men et telefonnummer.
Jeg skifter lige først.
Jeg sporede hans mobil og fandt hans fulde navn.
Fidel García Ruiz.
Der må være tusindvis.
Men jeg har hans ID-nummer og hjemmetelefon.
Her.
Ringer du?
Sæt højtaler til.
- Ja? - Helt sikkert.
- Men... - Her.
Hos fru Senillosa.
- "Fru". De lyder rige. - Ti stille!
Hej. Må jeg tale med fruen i huset?
På vegne af hvem?
Fidel.
Et øjeblik, tak.
Fru Senillosa må være hans kone.
Jeg ved ikke.
Fidel? Hold så op!
Jeg vil aldrig se dig igen.
Du er død for mig.
Jeg hader dig. Jeg væmmes.
Du har et polititilhold.
Ring igen, og jeg kontakter politiet.
Hvad...
Kender du ham?
Nej?
Ser de bekendte ud?
Nej.
Hun er ellers en berømt sanger.
Nej. Hvad med ham?
Er han herfra?
Nej.
Hej! Jeg er hjemme!
- Nå? - Glem det, mor. Han er kugleskør.
Hans harddisk er slettet.
Han taler kun volapyk.
Har han spist?
Vi købte en chokoladedonut til ham.
Pokkers!
- Nå, skat, smagte den godt? - Klamt.
- I har ikke redt hans seng. - Lad ham gøre det.
Hvor er mine byttepenge?
- Farvel, mor. - Hey!
Vi kommer tidligt hjem.
- Du burde fyre dem. - Hvad?
De er ubehøvlede, uvidende, og de rører hele tiden ved deres kønsdele.
Giv dem sparket.
Hjælp mig. Vi redder din seng.
Her.
Tag den ende.
- Det her er forfærdeligt. - Hvad?
Ikke at vide, hvem jeg er.
Bliv ikke overvældet.
Hvad betyder "overvældet"?
I morgen vågner du op og kan huske alt.
- Det ville være rart. - Ja.
Nogen må da lede efter mig?
Selvfølgelig, min søn.
Her, kom.
Træk i den. Sådan der.
Du godeste.
Jamen dog.
Fidel...
...García Ruiz.
Billeder...
Her er han.
"KLISTERMANDENS" FAMILIE VANÆRET
OMNICRONS HR-DIREKTØR FYRET PÅ STEDET
Hvad er det her?
Pokkers!
Det er min søn.
Hvad stiller jeg nu op med dig?
Hej mor.
"Vi kommer tidligt hjem"? Den er syv om morgenen.
Og når I mister kontanthjælpen?
Vi finder arbejde, mor. Bare rolig.
- I må da lede først. - Lad os nu være.
Vis din bror, hvordan vandvarmeren virker,
og lav morgenmad til ham. Han må være sulten.
- Hørte du mig? - Ja.
Mor. Lige én ting.
Han sneg sig ind i mit soveværelse.
Han sneg sig ikke ind. Og han bliver.
- Hvem gav ham lov? - Fjolset, der betaler regningerne!
Skal vi sove sammen?
Find ud af det! Det er en udtræksseng.
Jeg viser ham...
Vågn op.
- Smut! - Hvad sker der?
- Vi skal gå en tur. - Hvad...
Vent.
- Jeg har orinoco! - Han skal tisse.
Tis hellere udenfor.
Bad damen mig gå ud?
Ja, for at se kvarteret.
- Et bad? - En anden dag.
Vent...
- Og mit tøj? - Hvad med det?
- Det er smart. - Nemlig.
Men jeg har ingen... tæer.
Han henter tæer til dig.
Sådan der, et par gode tæer. Apport. Farvel.
Bolden!
Bolden.
Ved du, hvor...
- ...damen gik hen? - Hvilken dame?
Hun er så høj. Og...
Danser du i Stammen?
Det ved jeg ikke.
Jeg har hukommelsestab.
Hvad...
Han er vist fra Stammen.
- Han leder nok efter dem. - Den vej.
Den vej?
Ja, den vej.
Okay, tak.
Hey, bolden.
Bolden. Tak.
DANSESKOLEN "STAMMEN"
Hej, hvad vil du?
Mig? Ikke noget.
Hvor har du T-shirten fra?
Damen gav mig den.
Vil du ikke tilmeldes?
Jeg ved ikke, hvad "tilmeldes" betyder.
De fleste fyre er for generte.
- Lad mig hjælpe dig. - Okay. Tak. Bare...
Kender du mig?
Nej.
Heller ikke mig.
Hvad?
Jeg ved heller ikke, hvem jeg er.
Er du høj?
Nej. Gid, jeg var.
Jeg har vand.
- Jeg har vand. - Du vil have vand.
Ja.
- Meget gerne. - Du skal nok få vand.
Se.
Vent, dem kender jeg.
- Mødrene? - Ja.
Hende med det skøre ansigt er damen.
- Virginia? - Damen Virginia.
Ja, damen Virginia.
Du må løsne lidt op. Sådan her.
Hvilken fod skal først?
Kryds den højre over den venstre.
Og...
- Ja, men her... - Nej.
Herfra åbner du op og...
Nogen ringer til mig.
Mari? Det er Maribel. Hvad så?
Hej Virgi. Et øjeblik?
- Ja, hvad så? - Okay.
En fyr her siger, han er din søn. Jeg kender ham ikke.
Hedder han Fidel?
Hedder du Fidel?
Du har en ondsindet virus.
Han opfører sig sært.
Giv ham røret.
- Din mor. - Må jeg?
Hvad laver du?
Firewall.
- Er han computertekniker? - Jeg kommer snart.
Lad ham ikke slippe væk.
Det er meget vigtigt.
- Hvad er der galt? - Hvad er der galt?
De to sidder i lort til halsen!
Farvel, Maria.
Fyren, der blev ramt af bussen,
- kan han intet huske? - Hvorfor?
Du ved det nok ikke, men han er et kæmpe svin.
Han er min søn.
Din søn?
Meget vrede folk leder efter ham.
Du forveksler ham med en anden.
Han underskrev 300 fyresedler som autografer.
Han er uskyldig.
Han bør passe på. De fyrede er ude efter ham.
Det er dig, der bør passe på.
Jeg har set dig plyndre minibaren.
Undskyld.
- Hvor skal du hen? - Min søn.
Altid børnene. Har du børn?
Jeg har tre, og jeg er alene.
- Det er ikke hotellets skyld. - Det er ingens skyld.
Seriøst, dette er sidste gang.
Jeg lover, jeg har alt under kontrol.
Virginia.
Særlingen er dernede.
Maribel sagde, du ville hente ham.
Jeg gav ham ingen cola,
fordi jeg tænkte, han fik medicin.
- Tak. - Så lidt.
Kan du lide det?
Brunetten med krøllerne? Meget.
Og dansen?
Kombinationen af fire og otte.
Det er det rene matematik.
Hvorfor forlod du lejligheden?
Dværgen og fede smed mig ud.
Dine brødre?
Ja, og jeg vil ikke tilbage.
Det er grimt, mørkt og lugter af fødder.
Vi har kun den.
Køb en ny.
Fint, jeg køber to. Kom.
- Ved du stadig ikke, hvem jeg er? - Nej.
Jeg kan ikke passe på dig.
Jeg arbejder. Det må du forstå.
Jeg kan ikke være hos dig hele dagen.
Men jeg kan heller ikke gå fra dig.
- Nej. - Nej, nej.
Vi finder en løsning.
Vent her.
Hej.
Virginia, hvordan går det?
Kan du se knægten derovre?
Hvem er han?
Vi fik et barn, husker du nok?
Som du gav fra dig uden min tilladelse.
Det var ikke nødvendigt.
Jeg var faren.
Du var sæden. Og du var et år yngre end mig.
Er det ham?
- Jeg har ikke nævnt dig. - Hvorfor ikke?
Fordi det intet betyder.
Han blev ramt af en bus, så han er lidt...
- Han mistede hukommelsen. - Pokkers.
Han skal kun have få oplysninger ad gangen,
- indtil han kommer sig. - Ja.
Han ligner mig lidt, ikke?
Han er slet ikke som dig.
Men du skal tage dig af ham.
Mig? Hvordan?
Giv ham et job.
- Jeg kan ikke betale ham. - Så bare drikkepenge.
Han vil ikke huske noget.
- Hvad kan han? - Mange ting.
Men han kan ikke huske.
- Fidel. - Kan han tale?
Selvfølgelig.
Hej.
Hej knægt.
Jeg hedder Luciano.
- Stammer han? - Tal normalt til ham.
- Kan du lide det her? - Ja, men her er rodet.
- Rodet? - Alt er forkert.
- Hvad er forkert? - Alt.
Hylder i tre højder er bedre. Øjne, hænder og fødder.
De dyrere varer i øjenhøjde, så folk køber mere.
Fornødenheder nederst, fordi folk gerne bukker sig ned.
Udsalgsvarer i håndhøjde.
Jeg vil have en skub-op-is.
Den klæder dig. Meget moderne.
Ja, men jeg betaler dig tilbage.
Ja, nu tjener du lidt penge.
- I to! - Vi kan ikke lige nu.
De fyrede holder møde.
- I smed ham ud. - Du smed mig ud!
Vi sover sammen, som da vi var børn.
Jeg bad jer om én lille tjeneste.
Du kommer hjem med en galning, der er din søn...
- Som vi ikke kendte. - Vi skal passe ham.
- Og give ham vores tøj. - Og det bedste værelse.
Er det normalt?
Er det normalt at udnytte sin mor?
- Udnytter vi dig? - Ja!
I søger ingen jobs.
- Vi er på en jobside. - Ja.
Men vores profil er usælgelig.
- Hvilken profil? - I har ingen!
Hold kæft.
Damen er ikke jeres slave. Hun fortjener respekt.
- Du arbejder heller ikke. - Jo.
- Han begynder mandag. - Som ismand!
Sådan var du ikke før.
Hvad har idioten gjort ved dig?
Vær ikke ked af det, dame. De er udskud.
Du kommer med mig til dans senere.
- Nej. - Jo.
Jeg vil ikke danse.
Du skal med mig. Det er lige, hvad du mangler.
- Hvordan ved du det? - Ja.
Hvordan jeg ved det?
Jeg var deprimeret, og dans kurerede mig.
Uge, taxichaufføren, skar sine pulsårer over og døde næsten,
og dans reddede hende.
Eli, min kollega, levede med konstant frygt for sin mand.
Dans gav hende mod til at kontakte politiet.
Jeg skar ikke min mand over, og jeg har ingen håndled.
- Du ville begå selvmord. - Hvornår?
Da du vidste, hvem du var.
Men dans kurerer alt, du får se.
Kommer brunetten med krøllerne?
Ja.
Okay.
- Hej. - Hej.
Hej!
Endelig en mand på kurset! Det var på tide!
Og sikken mand! Du godeste!
Hvordan har du det, Fidel?
Han ser ud til at have det strålende.
Du kommer til at more dig. Bare gør det samme som os.
På nær Eli. Hun har sine egne trin.
Mine seks tæer er en hæmsko.
Bare se på mig.
Nej, hold dig langt væk fra hende.
Vær konsistent lige meget hvad. Det er det vigtigste.
Og vigtigst af alt: Giv aldrig op.
Godt, Eli.
- Piger, lad os komme i gang. - Hej.
En ny elev. Velkommen.
- Har I øvet? - Ja.
- Og strakt ud? - Selvfølgelig.
Godt.
Lad os begynde, hvor vi slap.
Én gang igennem.
Fem, seks, syv. Langsomt. Åbn, luk.
Åbn, og stop. Tre tilbage.
Eli.
Eli, se. Det er okay.
Igen. Når du krydser...
Kryds...
- Piger, jeg forklarer. - Undskyld.
Koncentrér jer. Glem ham.
Vær lidt stolte.
Vær stolte!
- Hvem er vi? - Mødrene.
Hvad er vi?
Superlækre!
Hvad gør vi?
Vi styrer!
Okay, kom så! Musik!
Fem, seks, syv, dans!
Dobbelt! Åbn!
En, to, dobbelt.
Flot!
Kom så, og gå! Og stop!
Fem, seks!
Flot, Fidel. Så I det?
- Ja! - Det var flot!
Vis os det igen.
Sidste del.
Okay, med mig. Syv...
Åbn, luk. Åbn, og bevæg jer.
Se, hvor god han er.
Din skiderik. Du har danset før.
Det ved jeg ikke.
Dine trin sidder lige i skabet.
Godt gået, Fidel.
Har I alle tøj med?
Vi skal direkte på diskotek.
- Eli, lad os prøve trinene igen. - Okay.
Farvel, piger.
Knæk og bræk.
Fidel, måske var du danser før.
- Eller homo. - Hvorfor homo?
Fordi de danser godt.
Eller han har rytme i blodet som mig.
Som de sorte.
Hvor skal du hen?
Din er derovre. Af sted.
Undskyld, jeg troede, jeg var alene.
- Normalt er her tomt så sent. - Hvad er det her?
- Hvad? - Se!
Dæk dig til, dit svin!
Hvad fejler jeg?
Du har erektion.
Er det skidt?
Nej. Det er normalt.
- Hvorfor gør den det? - Tja...
Fordi mænd...
Glem det. Men du er til kvinder.
Ikke kvinder, dig.
Tak. Tror jeg.
Hvad sker der så nu?
Ikke noget. Jeg går, du klæder dig på, og det er alt.
Men at den er sådan?
Den bliver normal igen.
- Den må gerne blive sådan. - Det er ubehageligt at danse med.
GENANSÆT FYREDE OMNICRON-ANSATTE
Kom.
Hvad skal de T-shirts til for?
Fordi de blev fyret.
Som dine brødre.
Hvorfor?
Du må spørge vedkommende, der fyrede dem.
Hvor er han?
Min mand synes, din søn virker bekendt.
Ja. Arbejdede du i pakkeriet?
Nej, han er ikke herfra.
Det var jo det, jeg sagde.
Ser han ikke bekendt ud?
Nej, du forveksler ham med en anden.
Maribel, kom så!
Kom så.
Vent.
Solidaritet.
Den er meget... grim, ikke?
Fidel, hvad laver du her?
- Kom og sæt dig. - Hvad?
Sæt dig hos os.
- Her kommer han. - Sæt dig hos os.
Hvad så?
- Hej. - Hej.
Hvor er den T-shirt, jeg gav dig?
Den har damen.
- Hun er åbenbart min mor. - Og sikken mor.
Hun er fantastisk. Altid i godt humør.
Husker du det med gassen?
Der udbrød brand. Hans mor glemte at slukke gassen.
Men det stoppede hende ikke.
Og hendes operation for brystkræft.
Eller da din bror blev snuppet i at sælge hash.
- Det samme. - I at sælge hash!
- Hun er stærk. - God historie.
Hej!
God aften, alle sammen,
og tak, fordi I kom for at yde et bidrag.
Jeg vil gerne præsentere de sejeste mødre i hele verden:
Mari Ascen, Carol, Malole, Cristina,
Mónica, Belén, Eli,
Cati, Uge og Virginia!
Pragtfuldt!
De har et budskab til alle.
Hej alle sammen. Der er 10 af os.
Livet har været hårdt for os,
men vi giver aldrig op. for man må blive ved med at kæmpe.
Og det samme må I.
Det vil vi nu bevise for jer.
Til jer.
Pragtfuldt!
- Smukt! - Smukt, mor!
Havde du en god weekend?
- Ja. Damen lavede paella. - Fedt.
Det var klamt.
Vi tog i biografen og så en film om mænd, der kan flyve.
Superhelte.
Det hele var bare en løgn.
Den er for lille.
- Også min. - Hvad?
Nej, også min. Vores rygge er for brede.
Ja.
Jeg har altid ønsket mig en søn.
- Forstår du? - Ja.
- Hvor meget betaler du mig? - Femhundrede euro.
- Om ugen? - Nej, om måneden.
Pis.
- Det er fra egen lomme. - Stadig noget pis.
Når du er færdig, kan du sætte de her varer på hylden.
Skal de sættes fint op eller dårligt som nu?
Som du vil, sønnike.
Må jeg kalde dig sønnike?
Så skal du betale dobbelt.
Så pengegrisk du er.
Drop det, jeg har haft en lortedag.
Jeg så en albino bugtaler,
et mariachi-orkester med dværge. Værsgo.
En fyr, der spiller nationalmelodien med sine armhuler.
Kan man det?
Øjeblik, jeg har et opkald. Vent lidt.
Hvem er det?
Hvad så, Juanfran, skatter?
Bare rolig, jeg sender dig dagens seneste freakshow.
Jeg må gå. Jeg kommer for sent til Asiers præmiere.
Okay, i morgen er der endnu en dag.
Ja, stort kys. Farvel.
Bingo. Hør, det var ikke en joke.
Jeg ser dem lige nu. Hvem? De hip-hop-dansende husmødre.
Ja, med mine egne øjne. Det er skrækkeligt!
Det største siden Gorillaer i disen.
Jeg lægger på, før jeg begår selvmord.
Okay, stort kys. Farvel.
Beklager, du må ikke optage her.
Hip-hop-kurset for husmødre?
De er ikke husmødre, men elever.
- Du må ikke optage her. - Jo da. Jeg er fra tv.
- Tv? - Talentkonkurrencen.
- Ingen har sagt noget. - Mit show er det sidste skrig.
Har du ikke set reklamerne? Har du boet under en sten?
Du må gå.
Se, der er de!
Se, hvordan den fede ryster røven. Hun ligner en kuglefisk.
Hold kæft, eller du skal få. Det er min mor.
- Okay. - Det er højre, venstre,
drej, stop, sammen.
Sådan der, slut.
Otte, ni...
Piger, det her er en katastrofe.
Det er for svært.
Piger, et øjeblik. Øv videre.
- Lad mig se. - For mange trin.
Du gør det ikke rigtigt, du springer et trin over.
Seriøst.
Der er 16 trin herfra, og du tager 15.
For det femte trin er dobbelt.
Hvor har du den fra?
Nogen sendte den til os.
- Det er dem, ikke? - Jo.
Én, to, tre, fire.
Og fem, seks, syv, otte, ni, ti.
Elleve, tolv, tretten, fjorten, femten, seksten.
Flot!
Rigtig flot!
- Er han lærer? - Nej, han er lige startet.
Han ser bekendt ud.
- Matematik! - Hey!
Jeg ved, hvem du er.
- Hvem? - Hvordan kunne jeg være så blind?
- Se, hvem det er. - Hvem?
Badalonas Billy Elliot.
Piger, vi må ikke se dårlige ud
- på bare ét trin. - Nej.
- Lad mig se lidt stolthed! - Vær stolte!
- Hvem er vi? - Mødrene.
- Hvad er vi? - Superlækre!
- Hvad gør vi? - Vi styrer!
De er skønne. Vi laver videoen i næste uge.
- I næste uge? - Til mine chefer. De vil elske den.
Min yngre gruppe skal til mesterskabet.
- De er dygtige, du vil elske dem. - Hør på mig.
Folk er dygtige overalt.
Vi leder efter historier med sjæl.
Som denne her.
Én uge? Umuligt. Det er ikke nok tid.
Det sagde jeg også, men det er jeres beslutning.
Vi har ikke styr på det. Det nager mig.
- Nemlig. - Vil du ikke på tv?
- Faktisk så... - Det vil jeg.
Jeg elsker at optræde.
- Hej! Hvad så? - God pige.
Den sexede taxachauffør!
Det er godt for Maribel, firmaet
og jeres stolthed.
Men vi må ramme plet. Det er vores sål.
- Mål, skat. - Nemlig.
Vi skal bruge fire ting. Ét, indsats.
To, dedikation. Tre, offervilje. Nummer fire husker jeg ikke.
Men vi må arbejde hårdt.
Og så er der de grimme.
Hvad?
De grimme?
- Alle jer. - Er vi grimme?
Ja.
Det er I.
Ikke dig, men det er de.
De er grimme. I må se smukke ud.
De er allerede smukke.
- Ikke, piger? - Jo.
- Indre skønhed. - Hvad? Både indeni og udenpå.
Grim? Jeg er rålækker!
Vil du se smukke kvinder?
Du vil skide i bukserne.
Piger, bliv ikke nervøse. I skal løsne op.
Og fokusere.
Fokusere. Vis attitude. Sælg det.
- Masser af attitude. Og tæl. - Et øjeblik.
Afslappet nok?
Ja, hvorfor?
Nej, for de ser alle pragtfulde ud.
- Han skal ikke danse. - Nej.
De er Mødrene.
Uden ham mister det stilen.
Er vi kedelige?
Sammensætningen er det originale.
Jeg optager det, men måske vil de ikke have det.
Der er 40 andre som jer derude.
Jeg kan godt danse.
Nej, Fidel, du er ikke med i gruppen.
Måske er det godt, hvis han kommer på tv.
Nogen kan genkende ham, så vi finder ud af, hvem han er.
Rigtig god idé.
- Men... - Virginia, Cati har ret.
- Hun er trods alt betjent. - Ja, meget bedre.
- Nej, jeg kan ikke se det. - Gør det noget?
- Nej, vi gør det. - Okay.
- Klar? - Ja.
Indtag jeres positioner.
Ret jer op. Kom så.
Vent. Knægt.
- Stå i midten. - I midten?
Ja tak.
Tak.
Her.
Hvad laver du, dame?
Jeg var...
Musik.
- Er det en joke? - En joke?
Hvem er det?
En berømthed?
23.200.000 klik på internettet. Tror du mig ikke?
- Klistermanden! - Nemlig!
Jeg så ham og tænkte: "Jeg kender ham, men hvorfra?"
Han ser anderledes ud, men blikket i hans øjne er der stadig.
Hør nu her.
Han mangler i gruppen. Folk går helt amok.
Chacho!
Fantastisk.
Jeg er ikke i humør til komplimenter.
Det er du aldrig.
Men hvad stiller jeg op med ham?
Fidel?
Hvis du var Judas' far, og Judas ikke vidste, at han var Judas,
ville du så sige det?
Judas hvem?
Ham fra evangeliet, kysset,
ham, der forrådte Jesus for 30 sølvmønter.
Sammenligner du min søn med det svin?
Han var HR-chef i Omnicron.
Ham, der fyrede 20 procent af personalet.
- Bødlen? - Ja.
Hvis han kommer på tv, vil halvdelen af Badalona se ham.
De genkender ham.
Selvom de ikke ville have os,
fordi vi dansede elendigt, særligt mig.
Du er her.
Jeg skifter, så kan vi gå.
Tag dem af.
Høretelefonerne!
Men... Før vi går ind, vil jeg...
Der er noget, du skal vide. Jeg skulle have sagt det tidligere,
men jeg ville beskytte dig, så jeg tiede stille.
- Begynder du at græde? - Nej.
Jeg ved ikke.
Du må ikke græde, mor.
Hvad sagde du?
- Du må ikke græde. - Nej, det andet.
- Mor. - Virgi, skynd dig!
- Skynd dig! - Hvad så?
Vi slap igennem nåleøjet.
- Ja, Maribel fortalte os det. - Vi skal på tv om otte dage. Se.
- Du godeste! - Hvor er det fedt!
- Vi skal på tv! - Også mig?
Ja, de vil have os alle! Også dig!
Det er forståeligt med den stramme røv!
Virginia, er du ikke glad?
Tja...
Jo, mor! Jeg er ellevild!
Han kalder mig mor.
Hvad ellers? Kælling?
Champagne.
Med entusiasme.
De dårlige nyheder er, at vi må lave en ny koreografi.
- En ny? - Hvorfor?
De vil have noget mere moderne.
Umuligt. Vi kan ikke lave en ny.
- Umuligt? - Der er ikke tid.
Vi må øve en masse.
Mere end det.
Vi har alle jobs. Hvordan finder vi tiden til det?
Hvor som helst. Tidlig morgen, om aftenen, på søndage.
- Og husarbejdet? - Ja.
Lad mændene og børnene gøre det.
Og hvis de siger nej?
Så fyr dem. Farvel.
Giver vi bare op?
Vil I ikke have oplevelsen?
Maribel, tror du, vi kan klare det?
Ja da. Hvis vi arbejder hårdt.
- Ja, vi kan! Vær stolte! - Vær stolte!
- Hvem er vi? - Mødrene!
- Hvad er vi? - Superlækre!
- Kom så, jeg er rålækker! - Nemlig!
Brødre, hesten er forbi.
Festen, Fidel.
Fra nu af gør I rent, laver mad og vasker jeres tøj.
- Hvorfor? - Fordi mor skal øve.
Det skal jeg også. Vi skal på tv.
- Skal I på tv? - I Talentshowet!
Jeg sagde det jo!
Hvad?
Vi sendte videoen fra diskoteket ind.
Hvem gav jer tilladelse til det?
- Vi er stolte af vores mor. - Hun er den spanske perle.
Den spanske perle er dødtræt af jer.
Hvad taler særlingen om?
Stolthed.
At jeg er dødtræt af jeres dovenskab,
at I spiser som svin dagen lang.
I har været arbejdsløse et helt år og klør jer bare i skridtet.
I får ikke en øre til, før I tager jer sammen.
Mor!
- I er bakterier! - Parasitter.
Fyr dem, lad dem klare sig selv.
Du fortjener bedre.
Jeg fortjener bedre.
Hvor længe har jeg arbejdet her?
Femten år? Er det ikke på tide med en forfremmelse?
Jobbet som supervisor bliver snart ledigt,
fordi Reme skal på pension. Jeg fortjener det.
Se ikke sådan på mig. Du ved, jeg har ret.
Derfor vil du overveje det
og indse, at mine ord bør være lov.
Det var ikke nemt, men jeg sagde det.
Jeg kan ikke give dig jobbet.
Jo da!
Jeg fortjener at blive supervisor, og du ved det.
Jeg vil have jobbet. Du skal give mig det.
Og forresten:
De næste par dage arbejder vi kun halve dage
og ingen weekender, for vi skal øve.
Vi skal optræde på tv.
Virginia, du giver mig erektion.
Hvor er Luciano? Hvor dødssygt.
Jeg tror, jeg bliver.
Nej, vi vil tale med dig om noget.
- Får jeg lønforhøjelse? - Nej.
Så taler vi en anden dag. Jeg vil i bad.
Vi skal have alt bagagen på bussen.
Jeg må hjælpe Maribel.
- Naturligvis. - Vi ses senere.
Rend mig, Luciano. Det er typisk dig.
Undskyld!
Hov, jeg troede, du var gået.
Ja, men jeg kom tilbage,
fordi jeg troede, du havde brug for hjælp med...
Med?
Med...
Nu sker det for mig igen.
Sker det ikke for piger?
Jo.
Hvordan kan man se det?
Seriøst?
Skiderik!
- Jeg kan ikke. - Hvad?
Jeg kan ikke. Der skete noget.
Hvornår?
- Tidligere. - Hvad skete der?
- Jeg er bange. - For hvad?
At jeg ikke kan slippe væk.
- Fra hvad? - Dig, for fanden! Væk fra dig!
Fra dig.
Fandens.
Fandens også!
Er du okay?
Det hele vendte tilbage.
Du kan huske.
Ja.
Jeg ved, hvem jeg er.
Det er okay, det er godt.
Nej. Det er slet ikke godt, fandens.
Seriøst!
- Hvad... - Luciano.
- Er du okay? - Få mig væk herfra.
Hvad er der galt?
Få mig væk herfra.
Sig, hvad der er galt.
Kør mig nu bare hjem.
- Til din mor? - Nej, til Barcelona.
Det gode kvarter. Hvor jeg bor.
Du kan huske igen.
Ja, det hele.
Som at åbne sluserne.
Tillykke. Det er da godt, ikke?
Nej.
Jeg er et uhyre, Luciano.
Et uhyre.
- Nej, du er ej. - Jo.
Jeg var et svin. Alle vil hade mig.
Ikke din mor, heller ikke mig.
Jeg har gjort mange fortræd.
Pigernes mænd, mine brødre...
Hold nu op, Fidel. Der er okay.
Okay? Jeg er ikke Fidel.
Jeg er sgu Klistermanden!
Fandens!
Der er...
Jeg er ikke i humør til at tale. Lad mig være. Du er ikke min far.
Jeg smutter.
- Jeg kører dig hjem. - Hør.
Jeg ser dig nok aldrig igen, så tak for alt, chef.
- Gå bare. - Nej, dig.
Tænk, et job i supermarkedet kunne være så...
...sjovt.
Pas på de ikke bliver krøllet.
Se, der er Virginia.
- På tide. - Hvor er du irriterende.
De to...
Hvor er Fidel?
- Hvor er Fidel? - Han er her da?
- Nej, han gik. - Hvorhen?
Var I ikke sammen?
Tja, han kan huske igen.
Nej.
Er det ikke godt?
- Hvorfor er du så negativ? - Ja, hvorfor?
Da han huskede sin identitet, ville han begå selvmord.
- Måske er det ham. - Tag den!
Det er Luciano.
Luciano, jeg kan ikke tale nu. Hvad?
Jeg kører efter ham, vent.
Han stoppede foran en bygning og skal til at gå ind.
Jeg parkerer.
Flyttemænd bærer møbler ud.
Ja, han gik indenfor.
Han er indenfor. På Santalo Street, 150.
Santalo Street, 150.
Jeg ved ikke hvilken lejlighed.
- Værsgo, 2A. - Tak, Mariano.
- Går det godt med kandidaten? - Hvad?
Ifølge din fætter tog du en kandidat i Chicago.
Min fætter?
Han sagde, han boede hos dig for at vande planter.
Jeg har aldrig set nogen planter, men han havde en nøgle...
Fandens.
Hvem er du? Hvad laver du her?
Du skræmte mig, makker.
Jeg er ikke din makker. Jeg ringer til politiet.
- Jaså? - Ja.
Din mobil er der. Gør det bare.
- Ring. - Stjal du min rygsæk?
- Du stjal mit job. - Hvad?
Du er en af de 300.
Jøsses.
Jeg serverede dig kaffe hver morgen.
Med sødemiddel og en smule fløde.
Det var dig, der hældte vand på mig.
Fandens også!
Vil du have kaffe?
- Eller te? - Nej.
Har du spist?
- Jeg varmer noget til dig. - Rør mig ikke.
Rør mig ikke.
Er det mit undertøj?
Ja. Også trøjen.
Jeg tager mine ting og går.
Bare så du ved det, fortryder jeg intet.
Kan du køre lidt hurtigere?
Nej! Til højre!
Til højre!
Pis.
Hold ind, hvor manden står.
Manden i den stribede trøje.
Nemlig, lige der.
- Er det her? - Den bygning.
Bare vi ikke kommer for sent.
Nej. Lad mig, jeg er hans mor.
Og jeg er hans far.
Kom.
Hvad fanden er det?
Hvad leder du efter? Kan jeg hjælpe?
De har været her.
- For at lede efter den her? - Ja.
Mine lykkepiller.
Kun én tilbage!
Jeg har også været igennem en svær tid.
Jeg blev fyret, måtte finde nyt arbejde,
- få min familie til landsbyen... - Stop så!
Jeg er med!
Undskyld mig. Jeg går. Undskyld.
Vent!
Hvad laver du her?
- Ikke noget, jeg går nu. - Hvor er min søn?
Indenfor.
Fidel?
Nej!
Åh nej! Han tog dem alle!
Hvad har du gjort? Spyt dem ud!
Stik en finger i halsen på ham, så han kaster op.
Der er kun én.
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg er din mor.
Og jeg er din far.
Hvad? Sagde han "far"?
Ja. Din far.
- Virkelig? - Virkelig.
Hvorfor er I her?
Så du ikke gør noget dumt.
Men... Glem mig nu bare.
Glemme dig?
Det har jeg gjort længe. Det kan jeg ikke mere.
Er han min far?
Ja, det er han.
I forstår ikke.
- Det var mig, der fyrede 300 arbejdere. - Det ved jeg.
- Dine sønner. - Ja.
- Jeg har levet i skjul i et år. - Jeg ved alt.
Siden hvornår?
Fra begyndelsen.
Men du sagde intet?
Jeg tænkte, det ville gøre dig skør.
Tænkte du? Du skulle ikke have tænkt for mig.
Hvad mener du? Jeg så, du hoppede ud foran en bus!
Det giver dig ikke ret!
- Du skal ikke tale om ret. - Hvorfor?
Fordi jeg er et svin, ikke?
Nej, du er ej.
De tvang dig. Det er jeg sikker på.
Du tager fejl. Jeg besluttede, hvor mange der skulle fyres.
- Fordi jeg elskede at fyre folk. - Nej!
Det har de fået dig til at tro.
Hvordan ved du det?
Hvordan?
Det gør jeg bare.
Da du blev født, holdt jeg dig ikke i mine arme.
Jeg lukkede øjnene og sendte dig bort.
Og du sendte de folk bort.
Så vi er ikke så forskellige.
Undskyld. Vi må gå. Vi er sent på den.
Ja. Kom.
- Han er virkelig min... - Ja, hvad kan jeg gøre?
- Lad os gå. - Nej, jeg vil ikke med.
- Hvad? - Jeg vil ikke med.
Så kan Mødrene ikke danse.
Du kan ikke bede mig udstille mig selv offentligt på tv.
Det er nøjagtigt, hvad du behøver.
Det tog mig tid at indse, men det er løsningen.
Hvad er?
At du ikke længere gemmer dig. Acceptér, hvem du er.
Alle vil grine ad mig. Jeg er Klistermanden.
Og hvad så? Lad dem grine.
Det må du leve med.
Det går ikke.
Se.
Se alle de kvinder dernede.
Se, hvor spændte de er. Ved du hvorfor?
De er her på grund af dig.
Du kan ikke svigte dem, Fidel.
Vær stolt!
Vær stolt, Fidel.
Vær stolt!
Stolthed, sønnike.
Stolthed.
Godaften!
Velkommen til Talentshowet!
Jeg har talt med hende. De er på vej!
Stop dit pis, Chacho.
Ryk stepdanserne op.
Jeg er ligeglad, bare gøre det. Flyt dem!
Alle ind, hurtigt! Vi er sent på den!
Kom så!
- Jeg dræber jer, kællinger. - Undskyld.
- Jeg fik næsten et slagtilfælde. - Vi fik næsten to.
- Et mirakel, vi klarede den. - Jeg ville ændre planen.
- Hvor er han? Ham, der danser med jer. - Der er han.
Okay. Er I klar?
Vi skiftede på bussen.
Kom med mig, I er de næste.
- De næste? - Efter cheerleaderne.
- Vent! - Kom så, skynd jer!
De højeste skal være bagerst.
Går derop, alle sammen.
Lad ikke kameraet se dig endnu.
- Hvem er du? - Hans far.
- Ja. - Ja, han er hans far.
Skal han ikke på?
Jo, men de interviewer pigerne først.
- Okay. - Perfekt, lige der.
- Her? - Der.
Piger, gør jeres bedste. Jeg ser med fra båsen.
Knæk og bræk.
Hvad sker der?
De ved, hvad de skal.
- Jeg er alene. - Positiv indstilling.
Piger, nu går det løs! Giv den gas!
Ja? Okay.
De damer, hold jer klar. Manel er på vej.
Åh gud, Manel...
Hold jer i ro. Bliv ikke nervøse.
Held og lykke.
- Har du det bedre? - Ja.
Kom så.
Ikke dig.
- Bliv her. - Jeg er hans far.
Jeg er ligeglad.
Tillykke til cheerleadingholdet! Tak, unger.
En flot optræden, men det er seernes beslutning,
og afgørelsen er i jeres hænder.
Fra Navalcarnero videre til Badalona.
Vi taler om mødre som det bedste i livet.
Men mødrene her i aften er ikke helt almindelige mødre.
De er kommet for at give os et eksempel på mod...
Lorteprogram.
Vi må vente her på ordrer.
Jeg ville flygte.
Også mig, men jeg kan ikke.
Maribel, der kommer han!
...selv modgang og problemer i livet.
Intet kan komme imellem dem og deres drømme.
Her er de. Sikkert meget nervøse.
Ja, det er vi. Og meget mere nu.
Ti kvinder fra Badalona. De er: Mari Ascen,
Belén, Carol, Cati, Cris, Eli, Malole, Mónica, Uge og Virginia.
Giv dem en stor hånd.
Pragtfuldt!
Kvinderne er et symbol på mod og at overvinde forhindringer.
De er her for at vise, at man kan danse uanset alder.
Uanset alder, siger han. Spørg mine nyrer.
Hvorfor kalder I jer Mødrene?
Vi tog vores børn med til dans,
og vi ventede på dem udenfor, indtil vi en dag sagde:
"Hvorfor venter vi udenfor i stedet for at danse?"
Men I danser ikke til hvad som helst.
- Nej, kun urban dance. - Urban dance.
Men de fantastiske kvinder er ikke alene.
De har en ung mand med, Fidel, som vist er søn af en af jer.
Ja, han er min søn.
Men det vigtige er gruppen.
Ja, gruppen er vigtig, men også anføreren.
Vi taler om det hele efter reklamerne.
Efter reklamerne præsenterer Manel en 45 sekunders video,
og så går du på. Okay?
- Alene? - Ja, det sagde de.
Talentshowet er tilbage. I har mødt Mødrene,
og de fantastiske kvinder har en mand med,
der var en sensation på internettet for blot et år siden.
Mange af jer husker ham nok.
Gennem historien
er der mange eksempler på antropomorfisme.
Elefantmanden, Spiderman,
Ulvemanden og den afskyelige snemand.
De har fyldt massevis af sider
i den videnskabelige litteraturs historie.
Men ingen af dem skabte så stor røre sidste år
som den utrolige Klistermand.
Hans forhold til en elev tog de sociale medier med storm.
Sangen, skrevet til ære for ham, blev et globalt hit.
Og hans enestående tilfælde fik alle lægerne til at tale.
- Hvem er det? - HR-svinet!
Men pludselig forsvandt han.
I aften vender han eksklusivt tilbage i vores program.
Byd velkommen til Fidel García Ruiz, Klistermanden!
Godaften, Fidel.
- Godaften. - Sikken overraskelse.
Faktisk var det også en overraskelse for mig.
Du var forsvundet i et helt år!
Ja, jeg måtte skjule mig,
fordi jeg skammede mig over, at folk kendte mig på grund af det.
Og med det rod, det skabte, forstår I nok hvorfor.
Men jeg vil ikke skjule mig længere.
I aften træder jeg frem i lyset.
Selv hvis jeg får knubs.
Bed Manel fortsætte.
Okay, Fidel. Hvorfor i aften?
- Jeg skal danse. - Ja.
Måske gør jeg mig selv til grin igen, men det er for en god sag.
Hvis du kunne gå tilbage i tiden,
ville du så slette det kapitel?
Den del, jeg ville slette, er fyringen af 300 mennesker.
Det ville jeg slette.
Og det andet?
- Det kunne ske for alle. - Tja...
Ja, alle. Altså...
- Må jeg sige noget, Manel? - Ja da.
De kvinder har ændret mit liv.
Og det er ikke kun dansen,
men fordi de fik mig til at indse, at jeg...
Jeg har været en skiderik hele mit liv.
Ja, en skiderik, Manel.
En skiderik, der ville gøre alt for penge.
Det er klamt, hvad vi vil gøre for penge.
Men de kvinder danser, fordi de nyder at danse.
Fordi de kan lide det, dans er deres passion.
Ikke penge eller berømmelse. De danser, fordi de er pisse...
- Det rager dem en høstblomst. - Ja.
Ikke det andet.
Og det er den største sejr, et menneske kan få.
Jeg ville være nogen, og jeg var et nul.
Og nu ved jeg, hvem jeg vil være.
Jeg vil være og føle mig som en af mødrene.
Jeg håber, de har det på samme måde, og at...
...de accepterer mig i stammen.
Og nu: Fidel og Mødrene!
Der er kun fire!
- Der var 10! - Hvor er de?
Hvad fanden er det her?
Et talentshow eller hippiebedstemoraktivisme?
- Skal jeg stoppe det? - Du er under alle omstændigheder fyret!
Det er min søn! Min søn.
Ja, han har mine øjne.
Jeg er så stolt af dig. Sikken danser!
Det er i mit blod.
Vi vil more os Forstår I ikke det?
Lad os klistre
Kom så
Nu går det løs
Klister, klister, klister
Pas på, du er i fare Lad dig rive med
Smukke dame, det er svært
Vi elskede Og det blev klistret
Lad os finde sammen Dig og mig, bestemt
Jeg elsker dig Kunne ikke trække mig ud
Fanget for evigt, hvor uheldigt
Intet kan os skille Vi sidder sammen
Klister, klister, klister
Klæb sammen med mig
Som majs til en kolbe Klæber du til min pind
Jeg trænger til en drink, her er hedt
Alt for hedt
Kom hjem til mig Lad os klæbe sammen
Mave til mave, vi passer sammen
Længere op
Længere ned
Jeg rives med!
Vores kroppe er forenede, altid sammen
Kontakt en præst, Vi gifter os
Du er så køn, jeg kan ikke slippe
Jeg er Klistermanden fra top til tå
Klister, klister, klister
Skatter Lad os klistre
Skatter
Her kommer Klistermanden Skal du have en tur i kanen?
Fare, fare
Så klistret
Tekster af: Christian Vinther